CATEGORII DOCUMENTE |
CONTINUTUL PROCESULUI DE ĪNVATAMĀNT
Continutul procesului de īnvatamānt reprezinta ansamblul resurselor pedagogice informationale, stabilite Ia nivelul structurii materiale a sistemului de īnvatamānt, conform finalitatilor macrostructurale {ideal-scopuri ale educatiei) si microstructurale {obiective generale-specifice) care determina criteriile de elaborare a planului de īnvatamānt, a programelor (pre)scolareAiniversitare, a manualelor scolare/cursurilor uni-: versitare, a altor materiale necesare pentru stimularea activitatii de īnvatare a prescolarilor, elevilor, studentilor etc.
A) Conceptul pedagogic de continut al procesului de īnvatamānt poate fi definit īn sens larg, specific didacticii traditionale si moderne si īn sens restrāns, propriu teoriei curriculumului.
a) Didactica traditionala include īn continutul īnvatamāntului ansamblul 'cunostintelor, priceperilor si deprinderilor'.
b) Didactica moderna, valorificānd presiunile 'educatiei noi' - include īn continutul instruirii ansamblul cunostintelor, deprinderilor, strategiilor, atitudinilor cogniti- e proiectate la nivelul unor documente oficiale (plan de īnvatamānt, programe, manuale scolare etc.) care vizeaza stimularea dezvoltarii personalitatii prescolarilor, elevilor/studentilor, semnificativa īn plan intelectual-moral-profesional- estetic-fizic.
Aceasta perspectiva larga, nediferentiata pedagogic, de abordare a continutului procesului de īnvatamānt īntretine tendinta de supraīncarcare a programelor scolare, de extrapolare a obiectivelor informative īn dauna obiectivelor formative, de inadaptare a produselor īnvatarii la conditiile unei societati īn continua schimbare. Ele reflecta limitele gāndirii pedagogice magistrocentriste, care confera profesorului autoritate absoluta īn 'transmiterea continuturilor', dar si ale psihocentrismului sau ale sociocen-trismului, dezvoltat la nivelul didacticii moderne, care īncurajeaza proiectarea precipitata a continuturilor specializate īn defavoarea celor generale, ceea ce perturba procesul complex de formare a personalitatii de baza.
c) Teoria curriculumului permite definirea conceptului de continutul al īnvatamāntului, īn sens restrāns, specific pedagogic, propriu didacticii postmoderne. Aceasta noua perspectiva presupune:
- reproiecfarea raporturilor existente la nivelul procesului de īnvatamānt īntre 'subiect' si 'obiect', īntre materia de studiu programata si efectele sale formative pe termen scurt, mediu si lung;
centrarea instruirii asupra obiectivelor pedagogice pentru a asigura nu numai specificarea continuturilor ci si realizarea unor corespondente didactice permanente īntre elementele compcnenie ale activitatii de predare-īnvatare-evaluare (obieclive-continuturi- metode- evaluare).
Dimensiunea integrativa a teoriei curriculumuīui yizeazjt astfel simultan:
'definirea obiectivelor īnvatamāntului, continuturilor, metodelor (inclusiv evaluarea), mijloacelor (inclusiv manualele scolare) si dispozitivelor privitoare la formarea adecvata a educatorilor' (Mialaret, Gaston, 1991, pag. 198);
stabilirea criteriilor de specificare si concretizai e a continuīurilor si de valorificare a acestora prin alegerea strategiilor de predare-īnvatare-evaluare adecvate situatiilor didactice existente;
reorientarea proiectului didactic asupra obiectivelor formative ale instruirii care reflecta unitatea dintre 'copil' si 'cuniculum', pentru transformarea 'materiei de studiu', īn sursa de experienta a elevului, care stimuleaza dezvoltarea personalitatii acestuia (vezi Dewey, John, 1977, pag.66-83).
Perspectiva curriculara asigura, pe de o parte, restrāngerea, prin aprofundare, a sferei de referinta a continutului īnvatamāntului Ia valorile pedagogice specifice. Pe de alta parte, perspectiva curriculara sustine extinderea functionala, a continutului īnvatamāntului care, direct sau indirect, vizeaza realizarea unor afecte formative calitative, la nivelul tuturor: dimensiunilor educatiei (intelectuala-morala-tehnologica-es-tetic-fizica); formelor instruirii (forraaīa-nonformala-inforroala); resurselor disciplinelor scolare (stiintifice - pedagogice).
Teoria curriculumuīui determina o noua tehnologie de selectionare, proiectare si realizare a continutului īnvatamāntului prin raportare la toate elementele cunoasterii umane (informatii preluate din stiinta, arta, morala, filosofic, economie etc.) cu valoare pedagogica maxima (efecte substantiale durabile īn planul formarii-dezvoltarii personalitatii) ia nivelul fiecarei trepte si discipline scolare.
Dimensiunea globala a continutului instruirii solicita existenta si valorificarea unui 'cuniculum comun', denumit si 'trunchi comun de cultura generala', care asigura baza formarii-dezvoltarii personalitatii pe toata perioada scolaritatii. Un asemenea 'curriculum comun ' implica:
stabilirea acelorasi programe de studii īn īnvatamāntul general, obligatoriu ca baza a formarii-dezvoltarii personalitatii pāna la vārsta de 16 ani;
- prelungirea 'trunchiului comun' īn cultura de profil (īn īnvatamāntul liceal) si de specialitate (īn īnvatamāntul piofesional);
- aprofundarea 'trunchiului comun' la niveluri de deschidere si de integrare adecvate domeniului de studii, īn primii doi ani de stadiu inclusi īn cadrul īnvatamāntului superior.
Trunchiul comun de cultura generala ('core curriculum') - dezvoltat pe tot parcursul scolaritatii primare, secundare, tertiare - asigura baza proiectarii unui 'curriculum diferentiat', centrat asupra obiectivelor care ofera posibilitatea realizarii unui continut al īnvatamāntului individualizat, profilat, specializat. Un asemenea 'curriculum diferentiat' implica:
posibilitatea unor studii optionale, realizabile, īn īnvatamāntul gimnazial, īn interiorul aceluiasi grup de obiective, respectiv de discipline scolare (educatie estetica, educatie fizica, educatie tehnologica etc);
posibilitatea deschiderii culturii de profil spre anumite domenii de specialitate, posibilitate: realizabila īn īnvatamāntul liceal;
posibilitatea formari; profesionale complexe, realizabila īn cadrul profilului de studii din īnvatamāntul superior, cu deschidere spre diferite specializari de vārf.
Proiectarea continutului īnvatamāntului prin raportare la conceptele de 'curriculum comun' si 'curriculum diferentiat'' creaza premisa realizarii unor programe individualizate care valorifica efectele instruirii uifonnale provenite din mediul social al comunitatii educative (vezi conceptul de 'curriculum local'') si de !a nivelul stilurilor educationale adoptate īn diferite circumstante pedagogice (vezi conceptul de 'curriculum ascuns'*).
Aceasta perspectiva curriculara complexa, confera continutului īnvatamāntului un caracter, īn egala masura, stabil si dinamic; stabil, prin valorile pedagogice de maxima eficienta formativa asumate la nivelul idealului pedagogic si al scopurilor pedagogice: amarnic, prin specificarile si concretizarile realizate de profesor īn functie de elev. conform obiectivelor pedagogice intermediare si operationale, angajate fi nivelul activitatii de predare-īnvatare-evaluare.
Acumularile metodologice, dezvoltate anterior prin raportarea analizei noastre la semnificatiile multiple ale conceptului de 'curriculum'. permit avansarea unei definitii a continutului procesului de īnvatamānt, īn sens restrāns, specific pedagogic -vezi Curriculum.
Continutul procesului de īnvatamānt defineste ansamblul valorilor pedagogice selectionate din toate domeniile culturii, īn termeni de cunostinte si capacitati cu efecte formative maxime - īn plan intelectual, moral, tehnologic, estetic, fizic; cognitiv, afectiv, actionai/psihomotor - proiectate la nivel macro si inicro-structural (ideal, scopuri; obiective generale si specifice), realizabile īn activitatea de pre dan -vivatare-cvaluare, īn conditiile concrete ale fiecarui ciclu si colectiv pre(scoiar). post(scolar), (postuniversitar etc.
Aceasta definitie restrānsa. īn sensul respectarii specificului sau pedagogic, ofera urmatoarele avantaje metodologice:
elimina perspectiva unilaterala, īnchisa, de abordare a continutului īnvatamāntului īn functie doar de plan-programe-manuate, care reprezinta imaginea statica a proiectarii activitatii de predare-invatare-evaluare;
elaboreaza perspectiva ampla, deschisa, de abordare a continutului īnvatamāntului īn functie de resursele sale dinamice (idealul pedagogic, scopurile pedagogice; o-biectivele pedagogice generale si specifice) concentrate la nivelul criteriilor de selectionare, proiectare si reali/are a cunostintelor si capacitatilor care vizeaza formarea-dezvoltarea permanenta a (pre)scolaruiiu', studentului etc.;
delimiteaza perspectiva operationala de abordare a continutului īnvatamāntului īn termenii factori lor (politica educatiei - cultura - teoriile īnvatarii) care asigura valorificarea cunostintelor si capacitatilor la nivelul triadei metodologice: 'etre' (atitudini) - 'faire' (deprindere strategii) - 'savoir'(cunostintej.
B) Factorii care determina continutul procesului de īnvatamānt reflecta evolutiile īnregistrate la nivelul conceptiei despre educatie, cultura, īnvatare, asumata la nivel politie(de politica a educatiei), sociologic si psihologic.
a) Conceptia despre educatie asumata la nivel politic (de politica a educatiei) este obiectivata īn documentele cffirnculare oficiale care orienteaza proiectarea si realizarea activitatii de formare-dezvoltare a personalitatii umane īn cadrai sistemului si dl procesului de īnvatamānt.
Aceste documente, care constituie baza 'curriculumului formal' sau a 'curriculumului oficial', sunt proiectate conform idealului pedagogic - care defineste tipul de personalitate la care aspira societatea pe termen lung - si scopurilor pedagogice, care definesc liniile principale de evolutie ale sistemului de īnvatamānt, pe termen mediu si lung.
Activitatea de selectionare, proiectare si realizare a continutului īnvatamāntului este determinata, la nivel de politica a educatiei, prin intermediul unor documente care oficializeaza finalitatile macrostructurale ale sistemului de īnvatamānt: Legea īnvatamāntului; Statutul Cadrelor Didactice; Programul de dezvoltare a educatiei adoptat la CongTesul National al Educatiei sau la Conferinta Nationala a Educatiei (institutio-nalizate la diferite intervale de timp); 'Cartea Alba a Educatiei' (care analizeaza periodic stadiul si liniile de dezvoltare ale sistemului de īnvatamānt).
La aceste documente se pot adauga si anumite rapoarte si programe adoptate de UNESCO, de alte organisme internationale, la diferite niveluri de analiza a sistemelor de īnvatamānt contemporane, īn perspectiva proiectarii unor reforme curriculare de anvergura.
Documentele de politica a educatiei concentreaza un ansamblu de criterii si cerinte de ordin filosofic, sociologic si economic, prelucrate īn sens prioritar pedagogic.
Criteriile si cerintele de ordin filosofic actioneaza la nivelul finalitatilor pedagogice macrostructurale care reflecta o anumita filosofie a educatiei, relevanta la nivelul structurii de adaptare interna a sistemului de īnvatamānt prin orientarea axiologica a raporturilor dintre: obiectivele specifice fiecarei trepte scolare si continuturile proiectate īn sens curricular; continuturile de cultura generala - continuturile de cultura de profil - continuturile de cultura de specialitate/profesionala; latura informativa si formativa a cunostintelor si capacitatilor programate īn sens disciplinar, intradiscipli-nar, interdisciplinar, transdisciplinar.
Criteriile si cerintele de ordin sociologic imprima activitatii de selectionare, proiectare si realizare a continutului īnvatamāntului o viziune sistemica asumata la nivelul conceptiei despre cunoastere si al functiei de promovare a valorilor sociale prin intermediul institutiei scolare. Aceasta viziune solicita activitati de selectare, proiectare si realizare a continutului īnvatamāntului:
sa valorifice structura interna a stiintei contemporane centrata asupra cunostintelor cu valoare metodologica ridicata, integrabile īn module de tip intra, inter si /rans-disciplinar, adaptabile la conditii de schimbare sociala rapida;
sa angajeze raspunderile politice ale scolii, orientate mai ales la nivelul īnvatamāntului general, axat pe cunostinte si capacitati fundamentale.care asigura, pe de o parte, formarea-dezvoltarea normala a personalitatii elevului, iar, pe de alta parte, posibilitatea reducerii inegalitatilor socio-culturale īntre elevi, pe toata perioada scolaritatii de baza, īntre 6-16 ani.
Realizarea acestor doua obiective fundamentale presupune elaborarea unui plan de īnvatamānt conceput unitar, orientat asupra ideii de stabilitate si de continuitate a instruirii, prin integrarea treptelor īn cadrul nivelurilor scolare fundamentale (primar-secundar-superior), cu deschidere spre educatia permanenta.
c) Criteriile si cerintele de ordin economic transfera activitatii de selectare, proiectare si realizare a continutului īnvatamāntului responsabilitati politice īn legatura cu formarea unei 'forte de munca' integrabila īn societatea prezentului si mai ales a viitorului. Aceasta presupune: orientarea practica a cunostintelor si a capacitatilor proiectate ca valori potential tehnologice, respectiv ca valori stiintifice aplicabile īn diferite domenii si situatii; introducerea educatiei/instruirii tehnologice īn rāndul disciplinelor scolare care formeaza 'trunchiul comun de cultura generala'; integrarea pregatirii de specialitate īn procesul de formare structurala, de baza, al personalitatii umane; asigurarea specializarii largi, complexe, adaptabila la conditii de schimbare a profesiei si chiar a domeniului socioprofesional; valorificarea resurselor economice, politice si culturale ale educatiei tehnologice la nivelul unui model teoretic si practic specific societatii postindustriale, de tip informational.
b) Conceptia despre cultura dezvoltata la nivel pedagogic devine 'un factor de referinta si sinteza pentru acest constituient al procesului de īnvatamānt' - continutul instruirii (Calin, Marin, 1995, pag.85).
Cultura cu valori formative superioare include 'acele elemente comune unei serii de situatii capabile sa provoace un raspuns al individului '. Asemenea valon generale, existente la nivelul stiintei, artei, tehnologiei, economiei, filosofiei. moralei, religiei etc. asigura 'fundamentul cultural al personalitatii, baza formarii si dezvoltarii sale permanente' ( (vezi Linton, Ralph, 1968, pag. 140).
Acest fundament concentreaza criteriul axiologic de definire a continutului procesului de īnvatamānt, care reflecta corelatia functionala existenta īntre cultura si educatie, respectiv īntre cultura generala, de baza si formarea-dezvoltarea generala, de baza a personalitatii umane.
Pedagogia valorifica perspectiva antropologica, dezvoltata de Ralph Linton, care definea cultura ca 'mod de viata al unei societati'. Aceasta perspectiva depaseste contradictiile clasice (cultura - civilizatie; cultura materiala - cultura spirituala; cultura u-manista - cultura tehnica), integrāndu-le la nivelul unui numitor comun care evidentiaza valoarea formativa maxima a elementelor culturale introduse īn planul de īnvatamānt si īn programele scolare/universitare etc.
Valoarea formativa a culturii determina calitatea continutului īnvatamāntului pe toate treptele scolare, reflectānd toate domeniile cunoasterii umane, exprimate īn plan teoretic (stiinta, arta, filosofie), aplicativ (tehnologie, economie), comportamental (politica, morala, religie).
Cultura generala include elementele teoretice, aplicative si comportamentale e-sentiale, validate īn documentele de politica a educatiei la nivelul unui 'curriculum comun' ('core curriculum'), care asigura fundamentele formarii-dezvoltarii personalitatii umane, pe verticala si pe orizonatala sistemului. Ea confera 'baza continuarii studiilor īn īnvatamāntul postobligatoriu, a specializarii, a adaptarii si readaptarii la mutatiile din viata sociala' (Ionescu, Miron, 1979, pag.33).
Conceptia pedagogica despre cultura generala presupune depasirea viziunilor unilaterale cultivate din perspectiva didacticii traditionale prin:
considerarea culturii generale ca o acumulare de informatii din toate domeniile cunoasterii umane (reminiscenta modelului de gāndire renascentist);
reducerea culturii generale la cultura umanista (reminiscenta modelului de gāndire romantic);
limitarea culturii generale la 'scoala generala' sau la 'liceele teoretice', cu īntretinerea opozitiei sau a dezechilibrului dintre cultura generala si cultura profesionala (reminiscenta modelului de gāndire birocratic, administrativ).
Continutul conceptului pedagogic de cultura generala reflecta cerintele epistemologice si etice ale modelului societatii postindustriale de tip informational care genereaza noua maniera de proiectare a programelor si a manualelor scolare, relevanta prin faptul ca :
include cunostinte si capacitati īn numar relativ redus dar esentiale, stabilizate la nivelul nucleului epistemic tare al fiecarei discipline sau modul de īnvatamānt;
- dezvolta cunostinte si capacitati cu resurse formative maxime la nivelul fiecarei trepte (pre)scolare, universitare etc;
vizeaza toate treptele (pre)scolare si universitare la nivelul unui 'trunchi comun', care este: acelasi īn īnvatamāntul general, de baza, obligatoriu; prelungit īn cultura de profil (īn īnvatamāntul liceal) si profesionala (īn īnvatamāntul profesional); a-profundat īn cultura de specialitate, deschisa spre standarde de vārf (īn īnvatamāntul superior).
Cultura generala orienteaza, astfel, programele (pre)scolare/universitare spre structura de baza a cunostintelor care are o functionalitate formativa maxima, valorifi-cabila prin raportare la specificul fiecarei trepte si discipline de īnvatamānt. Aceasta structura de baza poate acoperi date, fapte, evenimente, etc, procesate, īnsa, la nivelul unor concepte fundamentale, care:
propun modele cognitive - stabile, de baza - indispensabile pentru īntelegerea fenomenului studiat;
- definesc exact dimensiunile interne, abstracte - stabile, de baza - ale fenomenului studiat;
- caracterizeaza īnsusirile functionale, sociale - stabile, de baza - ale fenomenului studiat;
creaza posibilitatea aplicatiilor variabile, realizabile īn diferite contexte de dezvoltare, modificare, perfectionare etc. a fenomenului studiat.
Valoarea formativa maxima a conceptelor fundamentale, stabile, de baza, care determina calitatea continutului instruirii este sustinuta de capacitatea acestora de: explicare generala a fenomenului studiat prin operatii de 'categorisire'; īntelegere a fenomenului studiat prin 'integrarea noilor cunostinte īn ansamblu! cunostintelor', cu posibilitati de dezvoltare a unor reguli, principii, legi, din ce īn ce mai complexe; aplicare īn situatii concrete, variabile, prin concepte operationale subordonate īn plan euristic sau algoritmic (vezi Dictionnaire encyclopedique de l'education et de la forma-tion, 1994, pag. 183-188).
c) Conceptia despre īnvatare, elaborata la nivel psihologic, determina calitatea continutului instruirii prin elementele constructive preluate de la nivelul diferitelor teorii psihologice valorificateA'alorificabile īn cadrul activitatii de proiectare pedagogica (vezi Hilgard, Ernest; Bower, Gordon, 1974).
Aceste teorii psihologice, dezvoltate ca 'sisteme de enunturi stiintifice', stimuleaza o anumita maniera de selectionare si de realizare a continutului programelor scolare, definind conditiile de baza ale unor posibile 'conversii īn modele de instruire' (Neacsu, loan, 1990, vezi pag.20; 82-105).
Valorificarea teoriilor īnvatarii la nivelul activitatii de proiectare a continutului instruirii presupune abordarea acestora īn contextul unei piramide functionale care sugereaza diferite ierarhii pedagogice posibile si necesare īn cadrul 'procesului educational' (vezi Davidz, Joel, R.; Ball, Samuel, 1978, pag. 17-60):
a) la baza piramidei: īnvatarea conditionala clasica (īntarirea īnaintea declansarii actiunii didactice), īnvatarea conditionala operanta (īntarirea dupa realizarea actiunii didactice); īnvatarea prin asociatii contigue; īnvatarea prin imitatie;
b) al doilea nivel al piramidei: īnvatarea prin generalizare si prin discriminare;
c) al treilea nivel al piramidei: īnvatarea conceptelor;
d) al patrulea nivel al piramidei: īnvatarea principiilor;
e) al patrulea nivel al piramidei: īnvatarea prin rezolvare de probleme;
f) al saselea nivel al piramidei: īnvatarea prin rezolvarea unor situatii-proble-/wa/īnvatarea comportamentului creativ.
īn practica proiectarii continutului instruirii trebuie valorificate ceīe mai importante teorii ale īnvatarii, consacrate īn plan psihologic si socioeducational: teoria conditionarii operante (B.F.Skinner); teoria structuralismului genetic (J.Piaget); teoria actiunilor mintale (P.I.Galperin); teoria educatiei intelectuale (J.S.Bniner); teoria conditiilor īnvatarii (R.Gagne); teoria hoiodinamica a īnvatarii (R.Titone): teoria īnvatarii depline (B.S.BĪoom; J B.Carrci) - vezi Teoriile īnvatarii.
Valorificarea acestor teorii presupune, īn ultima instanta, transformarea acestora īn raodeie de instruire angajate īn proiectarea si realizarea activitatii de predare-īnva-tare-evaluare. pentru orientarea actiunilor didactice īn directia acelor structuri operationale care dezvolta, īn egala masura, experienta si creativitatea de īnvafare a elevului dar si a profesorului (vezi Matei, N..C, 1995, pag. 31-149; Nsacsu, Ioan, 1990, pag.20-22; 84, 85; Radu, Ion; lonescu, Miron, 1987).
C) Activitatea de proiectare a cnntiitutului procesului de īnvatamānt angajeaza trei actiuni complexe, complementare- desfasurate īntr-o ordine pedagogica ierarhica, deschisa creativitatii didactice: planijicare-pfogramare-opemponaliznre.
a) Planificarea continutului procesului de īnvātān'ā/'t repre?inta āetmneā de e-laborare a documentelor oficiale de politica a educatiei care stabilesc: structura de functionare a anului scolar/universitar, caracteristicile generale ale planuiui de īnvatamānt, criteriile de organizare a orarului scolar/universitar.
Structura de functionare a anului sbolarfuriffīkrsitar : j.rcheaza partea cea mai stabila a planificarii continutului procesului de īnvatamānt. Traditia instituita īn acest domeniu nu exclude totusi contestatiile aduse īn ultimul timp in legatura cu durata excesiva a vacantei de vara care duce la p>erderi importante din 'stocul educational' acumulat īn anul scolar anterior (vezi OECD, itQfy Lisievici, Petru, 1997).
Solutiile avansate !a nive'ul planificam īnvatamāntului proiecteaza o stnictura a anului scolar, bazata pe o perioada cu patru sau cinci etape active intersectate cu patru sau cinci vacante intensive, perioada urinata de o vacanta de vara mare cu o durata mai apropiata īnsa de celelalte vacante evocate
Schimbarea structurii de functionare a anului scolar urmareste sa asigure o noua alocare a timpului real de īnvatare oferit elevului/studentului dar si profesorului, īn conditii care angajeaza diferentierea instruirii, intensificarea studiului, multiplicarea posibilitatilor de perfectionare si de auloperfectionare. Alternanta mai multor etape de scoala si de vacanta stimuleaza, astfel, complementaritatea formelor de educatie (for-mala-nonformala-informalā) si reduce discontinuitatea care apare īn procesul de īnvatamānt, īn cazul unei vacante de vara prelungite ia 2-3 luni.
In aceasta perspectiva o noua structura de functionare a anului scolar/universitar ar putea include urmatoarea formula de organizare unitara, la nivel de sistem, adaptabila īn contextul reformei īnvatamāntului: semestrul I; 1 octombrie - 31 iaouare (cu 'vacanta de craciun' de 2 saptamāni; vacanta de iarna (! - 28/29 februarie); semestrul II: I martie - 30 iunie (cu 'vacanta de pasii' de 2 saptamāni); vacanta de vara:l iulie -31 august (cu oferte de activitati speciale pentru pregatirea examenelor): perioada speciala pentru pregatirea examenelor. 1 - 30 septembrie.
Caracteristicile generale ale planului de īnvatamānt definesc criteriile pedagogice, angajate la nivel de politica a educatiei, care asigura: alegerea obiectelor de īnvatamānt, proiectate disciplinar, intradisciplinar, interdisciplinar, transdiscipiinaf; succesiunea disciplinelor de īnvatamānt, proiectata liniar, concentric,, modular; repartizarea resurselor de timp disponibil pentru realizarea activitatilor didactice si educative īn cadrul anului scolar, trimestrial /semestrial si saptamānal.
Planul de īnvatamānt, īn calitatea sa de document oficial de politica a educatiei, reflecta criteriile de proiectare a continutului, definite la nivelul obiectivelor generale ale procesului de instruire, realizabile īn functie de structura de organizare a sistemului de īnvatamānt care fixeaza limitele 'trunchiului comun de cultura generala' si deschiderile posibile pe verticala treptelor scolare si pe orizontala calendarului si a orarului scolar.
Perspectiva proiectarii si a dezvoltarii curriculare vizeaza elaborarea unui plan de īnvatamānt sistemic, optim, strategic.
Un plan de īnvatamānt sistemic presupune abordarea globala a continutului instruirii, care asigura continuitatea īntre treptele scolare, deschiderea spre interdiscipli-naritate si spre educatie permanenta.
Un plan de īnvatamānt optim presupune valorificarea obiectivelor generale la nivelul obiectivelor specifice fiecarei treapte si descipline de īnvatamānt īn vederea angajarii tuturor resurselor care pot contribui la reusita viitoarelor activitati didactice, de predare-īnvatare-evaluare.
Un plan de īnvatamānt strategic presupune angajarea deplina a resurselor fiecarei vārste psihologice īn perspectiva (auto)dezvoltarii permanente a personalitatii elevului īn conditii de creativitate pedagogica superioara.
Elaborarea planului de īnvatamānt angajeaza decizia de politica educationala īn activitatea de identificare a disciplinelor de īnvatamānt necesare pentru realizarea o-biectivelor pedagogice generale stabilite Ia nivel macrostructural.
Alegerea disciplinelor de īnvatamānt valorifica standardele traditionale de organizare academica a cunoasterii stiintifice (īntr-o perspectiva monodisciplinara) dar si cele moderne si postmoderne, de abordare interdisciplinara si transdisciplinara, promovate la nivel de UNESCO (vezi D'Hainaut, L., 1981, pag.211-216).
Elaborarea principiilor orarului scolar presupune asigurarea unui raport optim īntre: timpul investit pentru īnvatare-timpul real necesar pentru īnvatare; cerintele psihologice si conditiile pedagogice de igiena a īnvatarii; resursele de instruire formala -nonformala - informata.
Programarea continutului īnvatamāntului reprezinta actiunea care are drept scop elaborarea programelor scolare īn concordanta cu obiectivele pedagogice generale si specifice, elaborate la nivel de politica a educatiei, īn functie de liniile de proiectare curriculara existente īn cadrul planului de īnvatamānt.
Definitia clasica a programarii evidentiaza urmatoarele elemente operationale, care asigura continutul instruirii realizabil la fiecare clasa prin intermediul fiecarei discipline de īnvatamānt: volumul de cunostinte care trebuie dobāndite de elevi; priceperile si deprinderile, care trebuie formate la elevi; valorile esentiale, selectionate si structurate pentru formarea-dezvoltarea elevilor; tehnologiile didactice adecvate pentru stimularea reusitei elevului īn activitatea de īnvatare (vezi Dictionar de pedagogie, 1979, pag.376).
Perspectiva curriculara impune o noua modalitate de programare a continutului instruirii, bazata pe ierarhizarea urmatoarelor operatii pedagogice:
a) raportarea la obiectivele specifice (fiecarei trepte si discipline, scolare dar si fiecarei dimensiuni si forme de educatie);
b) stabilirea structurii tematice a disciplinei scolare respective (pe criterii de accesibilitate, gradare, deschidere a cunostintelor si capcitatilor care asigura relevanta -secventialitatea/ liniara, concentrica, modulara - consistenta/interna, externa a continu-
tului instruirii);
c) precizarea īndrumarilor metodologice (anticiparea strategiilor de predare-īn-vatare-evaluare necesare īn diferite contexte didactice/pedagogice);
d) proiectarea calendaristica a activitatilor de predare-īnvatare-evaluare (rapor-tabila la conditiile clasei de elevi, la caracteristicile manualului scolar si ale altor materiale de īnvatare).
Operationalizarea continutului procesului de īnvatamānt presupune elaborarea unor manuale scolare/cursuri universitare si a altor materiale de īnvatare destinate, īn mod special, elevului, studentului (culegeri, crestomatii, caiete de exercitii etc).
Manualul scolar reprezinta un document oficial de politica a educatiei, care asigura concretizarea programei scolare īntr-o forma care vizeaza prezentarea cunostintelor si capacitatilor la nivel sistemic, prin diferite unitati didactice, operationalizabile, īn special, din perspectiva elevului/studentului: capitole, subcapitole, grupuri de lectii/cursuri, seminarii; lectii /cursuri, seminarii; secvente de īnvatare etc.
Acest document oficial īndeplineste patru functii pedagogice, valabile si īn cazul elaborarii altor materiale de īnvatare, destinate, īn mod special, elevilor (vezi Nicola, Ioan, 1996, pag.372): functia de informare (care evidentiaza sistemul de cunostinte si capacitati, fundamentale īn domeniului de studiu respectiv prezentate prin mijloace didactice adecvate: imagini, scheme, desene, fotografii, simboluri etc); functia de formare (care vizeaza stimularea activitatii individuale, independente, a elevilor); functia de antrenare, care stimuleaza operatiile de declansare, activare si sustinere a atentiei si a motivatiei elevilor īn si pentru īnvatare); functia de autoinstruire, care stimuleaza mecanismele de conexiune inversa interna existente la nivelul actiunilor didactice).
Structura manualului scolar reflecta dimensiunile functionale evocate, asigurānd concretizarea programei prin realizarea, īn ordine ierarhica, a urmatoarelor operatii pedagogice: identificarea unitatilor de continut; specificarea experientelor de īnvatare corespunzatoare; programarea unitatilor de instruire la nivelul unor secvente evaluabile īn termeni de performanta-competenta; angajarea actiunilor de predare-īnvatare-evaluare, la nivelul constiintei pedagogice a profesorului; īndrumarea proiectelor de 'īnvatare īn clasa' si de 'īnvatare acasa'.
Elaborarea materialelor de īnvatare complementare sau auxiliare īn raport cu manualul scolar implica aceeasi logica de concretizare/operationalizare a continutului instruirii. Calitatea lor depinde de capacitatea de: proiectare flexibila a unitatilor de continut; stimulare optima a disponibilitatilor creative ale profesorului; angajare deplina a resurselor de īnvatare scolara ale elevului.
- Vezi Curriculum, Manualul scolar, Planul de īnvatamānt, Programele scolare, Proiectarea pedagogica.
Politica de confidentialitate | Termeni si conditii de utilizare |
Vizualizari: 119
Importanta:
Termeni si conditii de utilizare | Contact
© SCRIGROUP 2024 . All rights reserved